Vabariigi Valitsuse määruse
„Prangli maastikukaitseala kaitse-eeskiri” eelnõu
SELETUSKIRI

1. Sissejuhatus

Looduskaitseseaduse § 10 lõike 1 ja alusel on Vabariigi Valitsusel õigus võtta ala kaitse alla ja kehtestada ala kaitsekord. Eelnõukohase määrusega muudetakse olemasoleva maastikukaitseala kaitse-eesmärke ja kaitsekorda.

Kaitseala asub Harju maakonnas Viimsi vallas Prangli ja Aksi saarel Idaotsa külas.

Prangli maastikukaitseala (edaspidi kaitseala) on olnud kaitse all alates 1981. aastast, kui Harju Rajooni RSN Täitevkomitee 29. detsembri 1981. a otsusega nr 258 „Harju rajoonis asuvate riikliku kaitse alla kuuluvate kohaliku tähtsusega objektide kinnitamisest” võeti kaitse alla Prangli kaitsemets. Vabariigi Valitsuse 10. veebruari 1999. a määrusega nr 57 „Parika looduskaitseala ning Kolga lahe ja Pirita jõeoru maastikukaitsealade kaitse-eeskirjade ja välispiiride kirjelduste kinnitamine” võeti kaitse alla Aksi saar. Nende põhjal moodustati Prangli maastikukaitseala, mille kaitse-eeskiri ja välispiiri kirjeldus kinnitati Vabariigi Valitsuse 30. detsembri 1999. a määrusega nr 441 „Prangli maastikukaitseala kaitse-eeskirja ja välispiiri kirjelduse kinnitamine”.

Vastavalt looduskaitseseaduse § 91 lõikele 1 kehtivad enne selle seaduse jõustumist kaitse alla võetud kaitsealade ja kaitstavate looduse üksikobjektide kaitseks kehtestatud kaitse-eeskirjad ja kaitsekord seni, kuni looduskaitseseaduse alusel kehtestatakse uued kaitse-eeskirjad. Seega ei võeta määrusega kaitse alla uut ala, vaid kinnitatakse kaitse all olevale alale kehtivate õigusaktide kohane kaitsekord.

Eelnõukohase määrusega muudetakse looduskaitseseaduse § 13 lõike 1 alusel olemasoleva looduskaitseala kaitse-eesmärke ja kaitsekorda. Muudatuse on tinginud vajadus tagada paremini nõukogu direktiivi nr 92/43/EMÜ looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse kohta (EÜT L 206, 22.07.1992, lk 7–50; edaspidi loodusdirektiiv) I lisas nimetatud elupaigatüüpide ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi nr 2009/147/EÜ loodusliku linnustiku kaitse kohta (ELT L 20, 26.01.2010, lk 7–25; edaspidi linnudirektiiv) I lisas nimetatud merikotka kaitse. Kaitseala hõlmab osaliselt Natura võrgustikku kuuluva Prangli loodusala.

Vabariigi Valitsuse määruse eelnõu on koostanud Keskkonnaameti Harju‑Järva‑Rapla regiooni kaitse planeerimise spetsialist Elina Einaru (tel 6744 807, elina.einaru@keskkonnaamet.ee), eelnõu kaitsekorra otstarbekust on kontrollinud Keskkonnaameti kaitse planeerimise peaspetsialist Riina Kotter (tel 325 8404, e‑post riina.kotter@keskkonnaamet.ee) ja eelnõu õigusekspertiisi on teinud Keskkonnaameti üldosakonna peajurist Lüüli Junti (tel 680 7435, e‑post lyyli.junti@keskkonnaamet.ee) ja SA Keskkonnaõiguse Keskus jurist Siim Vahtrus (tel 742 4524, e-post siim.vahtrus@k6k.ee). Eksperdihinnangu on andnud Uudo Timm ja keeleliselt toimetanud Siiri Soidro (tel 640 9308, e-post siiri.soidro@tlu.ee).

2. Eelnõu sisu, piirangute ja kaitse alla võtmise põhjendus
2.1. Kaitse-eesmärkide vastavus kaitse alla võtmise eeldustele

Prangli maastikukaitseala kaitse-eesmärk on kaitsta maastikku, looduslikke ja poollooduslikke kooslusi ning kaitsealuseid liike. Kaitsealal kaitstakse elupaigatüüpe, mida loodusdirektiiv nimetab I lisas ning kuhu kuuluvad rannikulõukad (1150*), rannaniidud (1630*), püsitaimestuga liivarannad (1640), hallid luited (2130*), rusked luited kukemarjaga (2140*), metsastunud luited (2180), kadastikud (5130) ja liigirikkad madalsood (7230). Elupaigatüübi nimetuse järel sulgudes on siin ja edaspidi kaitstava elupaigatüübi koodinumber vastavalt loodusdirektiivi I lisale. Tärniga (*) on tähistatud esmatähtsad elupaigatüübid. Kaitsealal kaitstakse linnudirektiivi I lisas nimetatud ja I kaitsekategooriasse kuuluvat liiki merikotkast (Haliaeetus albicilla). 

Looduskaitseseaduse § 7 kohaselt on kaitseala kaitse alla võtmise eeldused ohustatus, haruldus, tüüpilisus, teaduslik, ajaloolis-kultuuriline või esteetiline väärtus või rahvusvahelistest lepingutest tulenev kohustus. Kaitseala kaitse all olemise eelduseks on alale eesmärgiks seatud väärtuste ohustatus, haruldus, tüüpilisus ja loodusdirektiivist tulenev kohustus.

Haruldased, tüüpilised ja ohustatud ranniku-, metsa-, niidu- ja sookooslused
Prangli maastikukaitsealal on elupaigatüübid, milleks on rannikulõukad (1150*), rannaniidud (1630*), püsitaimestuga liivarannad (1640), hallid luited (2130*), rusked luited kukemarjaga (2140*), metsastunud luited (2180), kadastikud (5130) ja liigirikkad madalsood (7230).

Madalaveelised rannikuelupaigad on tüüpilised Lääne-Eesti laugetele rannaaladele ja neid leidub piiratud aladel ka Eesti põhjarannikul. Merega ühenduses olevad või sellest hiljuti maakerke tagajärjel eraldunud on elupaigatüüp rannikulõukad (1150*). Rannikulõukad sõltuvad merevee ja rannikult tuleva magevee vahekorrast, seega soolsus on aasta kaupa erinev. Rannikulõukad on ekstreemsete tingimustega elupaigad: suvel võib temperatuur tõusta hästi kõrgele ja talvel võivad rannikulõukad põhjani läbi külmuda. Kuivõrd aga Lääne-Euroopas on rannikulaguunid ja -lõukad tugeva inimmõju tõttu üheks ohustatuimaks rannikuelupaigaks, siis on üleeuroopalises looduskaitsevõrgustikus tähtsustunud ka meie rannikulõugaste säilitamine.

Soontaimede poolest rikka taimkattega rannaniidud (1630*) on Eestis ohustatud, kuna nende püsimine sõltub traditsioonilise niitmise ja karjatamise jätkumisest. Inimese kujundatud rannaniit hoiab taimkatte madala ja liigirikkana, mis loob soodsad elutingimused eri liiki lindudele. Madalmurused rannaniidud on paljude lindude olulised pesitsus- ja toitumispaigad. Kui karjatamine ja niitmine lakkab, kasvavad need väärtuslikud elupaigad täis pilliroogu, võsastuvad ja metsastuvad. Nii kaotaksid elupaiga paljud taime- ja loomaliigid, seepärast on oluline jätkata nende alade tavapärast majandamist. 

Püsitaimestuga liivarannad (1640) on Eesti rannikualadele tüüpilised, kuna Läänemere rannikul on loodete mõju peaaegu olematu ja see võimaldab liiva kinnistavate püsiktaimede kasvamist.

Hallid luited ehk kinnistunud rannikuluited (2130*) on veepiirist kaugemal ja paiknevad peamiselt rannaastangul. Hallid luited tekivad valgete luidete kinnistumisel rohttaimede, sammalde ja samblikega. Tüüpilisteks liikideks on siin liiv-aruhein (Festuca sabulosa), vesihaljas haguhein (Koeleria glauca), nõmm-liivatee (Thymus serpyllum), liivtarn (Carex arenaria), hobumadar (Galium verum) ja sarik-hunditubakas (Hieracium umbellatum). Kagurannikul on tegemist elupaigatüübi tüüpilise alaga. Rusked luited kukemarjaga (2140*) on tüüpilised Läänemere saartele, vahel ka rannikualale, kuid on samas haruldased, kuna nende levikuala on piiratud. Hästi välja kujunenud puurinde struktuuriga metsastunud luited (2180) on tüüpilised kogu Euroopa rannikualadel. Kadastikud (5130) on tüüpilised Euroopa loo- ja nõmmealadel, kus niidud on jäetud hooldamata ja ala metsastub. 

Karbonaatse veega liigirikkaid madalsoid (7230) esineb kõigis Euroopa Liidu maades. Aksi saare keskosas asub rannavallide vaheline nõgu, kus madalamates kohtades paiknesid järvikud, mida sealkandis kutsuti ka loikudeks. Pärast inimeste lahkumist saarelt täitusid kuivenduskraavide suudmed setetega, järvikud laienesid ja ala hakkas soostuma. Praeguseks on seal välja kujunenud liigirikas madalsoo.

Merikotkas (Haliaeetus albicilla) on vähearvukas ja spetsiifilise elupaiganõudlusega I kaitsekategooriasse kuuluv haukaline, kes on Eesti ohustatud liikide punase nimestiku järgi (2008) ohulähedases seisus. Eestis aasta läbi elava merikotka eelistatud pesapaigaks on enamasti vanad suurte veekogude lähedusse jäävad metsad. 1970. aastatel oli merikotkas Eestis väljasuremisohus, viimasel kahel kümnendil on liigi arvukus aga pidevalt suurenenud. Kotkaklubi andmetel elas 2012. aastal Eestis hinnanguliselt 220–250 merikotkapaari. Merikotkast ohustavad enim keskkonnamürgid, sobivate pesapuude nappus ja pesapaikade hävimine, pesitsusaegne häirimine, toitumisalade kvaliteedi langus ning hukkumine elektriliinides, teedel ja tuuleparkides (Merikotka kaitse tegevuskava 2013–2017, Kotkaklubi).

2.2. Kaitse alla võtmise otstarbekus

Prangli maastikukaitseala loomisel (1999. aastal) keskenduti peamiselt Prangli saare kaguosa ja Aksi saare inimtegevusest vähemõjutatud maastike kaitsele. Rannatüüpidest on Prangli läänerannal kivine taimkatteta moreenrand vaheldumisi kamardunud moreenrannaga. Liivast randa on Prangli saare lõunaosas Mustakoopa järvedest kuni Liivsääreni kirdes ja ka idas. Saarel domineerivad liivmullad.

Prangli kõrgemad osad kerkisid merest alles 3500 aastat tagasi, valdav osa veel hiljem. Prangli saare geoloogiline ehitus on Eestis erandlik. Saare all olev kõrgendik koosneb pudedatest kvaternaarsetest setetest, mille paksus on kuni 123 m ja mis lasuvad osaliselt Vendi setetel (lõunas) või otse kristalsel aluskorral (saare põhjaosas). 

Ala elupaigatüüpe inventeerisid 2001., 2003. ja 2011. aastal Tartu Ülikooli Botaanika ja Ökoloogia Instituudi ja Pärandkoosluste Kaitse Ühingu inventeerijad. Ruskeid luiteid kukemarjaga hinnati esinduslikkusega A. Püsitaimestuga liivarandade, metsastunud luidete, kadastike ja liigirikaste madalsoode esinduslikkuse hinnanguks on väärtuslik (B). Kokku on kaitsealal haruldasi loodusdirektiivi elupaigatüüpe ligikaudu 98,5 ha-l, mis moodustab kaitseala pindalast 76%. Aksi saarel on aga pärast Natura inventuure olukord oluliselt muutunud. Kümmekond aastat tagasi ei toimunud saarel enam karjatamist ja seetõttu lokkas niiskemates kohtades kõrge rohi. Samuti tihenes kadastik ja madalsoo aladel kasevõsa. Viimastel aastatel on saarel aga taas karjatatud lambaid ja šoti mägiveiseid. Karjatamise tulemusena on poollooduslike koosluste seisund oluliselt paranenud. Kuivematel aladel on lambad ja niiskematel mägiveised hoidnud rohu madala. Samuti on loomad piiranud noort võsa ja kärpinud kadakate kasvu. 
Natura inventuuri andmetel on kaitsealal Prangli saare kaguosas neli loodusdirektiivi elupaigatüüpi: metsastunud luiteid (2180) 41,1 ha, ruskeid luiteid kukemarjaga (2140*) 3,3 ha, hallid luited (2130*) 7,8 ha ja püsitaimestikuga liivarandu (1640) 12 ha. Väikesel Aksi saarel on koguni viis elupaigatüüpi: rannikulõukaid (1150*) 3,2 ha, ruskeid luiteid kukemarjaga (2140*) 3 ha, kadastikke (5130) 15 ha, rannaniite (1630*) 4,8 ha ja liigirikkaid madalsoid (7230) 12 ha. 

Kaitsealustest liikidest on Aksi saarel registreeritud merikotka kahe pesa asukoht. Saarel loomi karjatava Jaanus Lemberi andmetel külastavad merikotkad saart regulaarselt, kuid viimastel aastatel ei ole kotkad seal pesitsenud. Pesad on väga heas seisundis ja kasutusel varupesana. Vaatlusandmed näitavad, et 2013. aastal oli pesa asustatud.

Lisaks eespool nimetatud loodusväärtustele on Prangli maastikukaitseala kaitse all hoidmine oluline teisigi haruldaste ja ohustatud taime- ja loomaliikide kaitseks. Samas pole nende kaitse-eesmärgiks seadmine vajalik, kuna eesmärgiks seatavate katusliikide ja -elupaikade kaitseks kehtestatav kaitsekord tagab ka nende kaitse. III kaitsekategooria liikidena on kaitsealal rootsi kukits (Cornus suecica), liiv-maakeel (Geoglossum arenarium) ja lõopistrik (Falco subbuteo). 

Lisaks eespool kirjas olevale on Prangli maastikukaitseala kaitse all hoidmine põhjendatud ka asjaoluga, et tegemist on ülepinnaliselt Natura võrgustikku kuuluva Prangli loodusalaga. 

2.3. Kaitstava loodusobjekti tüübi valik

Kaitseala tüübiks on valitud maastikukaitseala, kuna peamine eesmärk on maastiku ning looduslike ja poollooduslike koosluste kaitse. Maastikukaitseala moodustatakse looduskaitseseaduse § 28 lõike 1 alusel maastiku säilitamiseks, kaitsmiseks, uurimiseks, tutvustamiseks ja kasutamise reguleerimiseks. Maastikku ilmestavad mitmed looduslikud ja poollooduslikud kooslused. Seega rakendatakse kaitstava loodusobjekti tüübina jätkuvalt maastikukaitseala. Hoiuala kaitsekord ei võimalda mitme eri rangusega vööndi moodustamist ja vajaliku piirangu rakendamist (nt jahipiirang liikide häirimise vältimiseks pesitsusajal). Püsielupaigana kaitstakse ainult konkreetse liigi elupaika, mitte erinevate väärtustega looduskompleksi.

2.4. Kaitstava loodusobjekti välis- ja vööndite piir

Kaitseala piiritlemisel on lähtutud põhimõttest, et kaitsealasse on hõlmatud kaitset vajavad loodusväärtused ja ala piirid peavad olema looduses selgelt tuvastatavad ja üheselt mõistetavad. Seetõttu on piiritlemisel kasutatud selgepiirilisi ja ajas vähe muutuvaid objekte (rannajoon, mõõdistatud maaüksused). Kaitseala piir on kantud kaardile, kasutades alusena Eesti põhikaarti (mõõtkava 1 : 10 000) ja maakatastri andmeid.

Kaitseala pindala on 130,1 ha, sellest eramaad on 98,2 ha, jätkuvalt riigi omandis olevat maad 30 ha, riigimaad 1,8 ha ja munitsipaalmaad 0,01 ha. Sihtkaitsevööndi pindala ei suurene. Kaitseala pindala väheneb 4,8 ha võrra, mis on tingitud piiride korrigeerimisest. Arvestatud on, et ei oleks kattuvusi Prangli hoiualaga, ja lähtutud on katastriinfo kõige värskemast seisust. Ainus koht, kus korrigeeritud kaitseala piir ei ühti kehtiva Prangli maastikukaitseala piiriga, asub kaitseala loodenurgas, kus kaitseala on laiendatud alla 2 ha suuruse katastrisse kandmata riigimaaga. See maatükk on samuti kaetud valdavalt luitemetsadega, mille keskosas asub lahtise liivaga luiteala. Selliseid metsadevahelisi liivikuid on Eestis üsna vähe ja need on olulised elupaigad eelkõige mitmele liivikutel elavale putukaliigile. 

Prangli maastikukaitseala on tsoneeritud üheks Aksi saarel asuvaks sihtkaitsevööndiks (Aksi sihtkaitsevöönd) ja üheks Prangli saarel asuvaks piiranguvööndiks (Prangli piiranguvöönd). Sihtkaitsevööndi pindala on 70,8 ha, millest 57,6 ha moodustab eramaa, 0,4 ha riigimaa, 0,01 ha munitsipaalmaa ja 12,79 ha jätkuvalt riigi omandis olev maa. Piiranguvööndi pindala on 59,2 ha, millest 40,6 ha moodustab riigimaa, 1,4 ha eramaa ja 17,2 ha jätkuvalt riigi omanduses olev maa. 

Kaitseala piiriks on valdavalt rannajoon. Prangli saarel kulgeb kaitseala läänepiir mööda tee- ja jalgraja serva (jäävad alast välja) kuni Metsarahva-Uuetoa (89001:002:0364) maaüksuseni, edasi kulgeb piir põhja mööda maaüksuse piiri. Kaitseala piir ühtib hoiuala piiriga. Loodepiir kulgeb Sinika (89001:002:0467) kinnistust kuni Lillebergi-Uuetoa (89001:002:0141) kinnistuni mööda kinnistupiire (jäävad kaitsealale). Edasi kulgeb piir rannajooneni mööda Eigi (89001:002:0191) kinnistu piiri (jääb kaitsealast välja). Lahustükina kuulub kaitseala koosseisu Aksi saar, kus kaitseala piir kulgeb mööda Aksi saare rannajoont.

2.5. Kaitsekord
2.5.1. Kaitsekorra kavandamine

Kaitsekorra väljatöötamisel on arvestatud kaitsealal olevaid loodusväärtusi (Natura inventuur, eksperdid Mari Tobias, Laimi Truus ja Uudo Timm) ning kaitseala tsoneeringu ja kaitse-eeskirja kohta koostatud eksperdiarvamust (Uudo Timm 2011. Ekspertarvamus Prangli maastikukaitseala kaitse-eeskirja eelnõule).

Kaitse-eeskirjaga kehtestatavad piirangud on sätestatud ulatuses, mis tagab kaitsealal esinevate liikide ja looduslike elupaikade soodsa seisundi ning on proportsionaalne saavutatavale efektile. 

Vastavalt kaitsekorra eripärale ja majandustegevuse piiramise astmele on kaitseala tsoneeritud üheks sihtkaitsevööndiks ja üheks piiranguvööndiks. Sihtkaitsevööndi režiim on vajalik kaitsealuste liikide elupaikade, lindude pesitsuspaikade ja mitme loodusdirektiivi elupaiga (nt kadastikud, liigirikkad madalsood) kaitseks. Piiranguvööndisse jäävad kooslused on valdavalt inimtekkelised (metsastunud luited). Piiranguvööndisse on määratud Prangli saare osa, kus inimmõju kooslustele on suurem ja sealsed metsad kuuluvad pigem puhkemetsade kategooriasse.

Kuigi sihtkaitsevööndisse jääb ka I kaitsekategooria liigi merikotka pesapaik, ei ole pesitsusaegset liikumispiirangut sätestatud. Liikumispiirangu sätestamise ja looduses tähistamisega võib tekitada liiga suurt uudishimu saare külastajate seas ning see võib merikotka pesitsusele isegi negatiivselt mõjuda. Aksi saar on suviti intensiivselt külastatav, kuid üldiselt piirdutakse rannal viibimisega. Merikotka pesa asub sellises kohas, kust see tavapärastele saare külastajatele silma ei paista. Seetõttu on otstarbekas liikumispiirangut mitte sätestada. 

Kaitse-eeskirjaga ei ole reguleeritud olemasolevate maaparandussüsteemide hoiutöid ega veerežiimi taastamist, kuna kaitsealal puudub toimiv maaparandussüsteem. Kaitse-eeskirjaga ei ole reguleeritud pilliroo kogumist külmumata pinnaselt piiranguvööndis, kuna piiranguvöönd ei hõlma mereala.
2.5.2. Kaitsekorra üldpõhimõtted

Kaitse-eeskirja kohaselt on inimestel on lubatud kaitsealal viibida, püüda kala, korjata marju, seeni ja muid metsa kõrvalsaadusi kogu kaitsealal. Kaitsealal ei ole kehtestatud ajalisi liikumispiiranguid. Marjade, seente ja muude metsa kõrvalsaaduste korjamine kaitstavaid loodusväärtusi ei ohusta. III kaitsekategooriasse kuuluvate taimede, seente ja selgrootute loomade hävitamine ja loodusest korjamine on lubatud ulatuses, mis ei ohusta liigi säilimist selles elupaigas.

Telkimine ja lõkke tegemine on lubatud kohas, mis on kaitseala valitseja nõusolekul selleks ette valmistatud ja tähistatud. See aitab vältida väärtuslike elupaikade tahtmatut kahjustamist. Reguleerimata telkimine ja lõkke tegemine seavad ohtu kaitseväärtuste säilimise, kuna suureneb negatiivne mõju kooslustele ja kaitsealustele liikidele (tallamine, prahistamine, ebaseaduslikud lõkkekohad, puude raiumine lõkketegemise eesmärgil jne) ning põlenguoht. Kinnitamisel oleva kaitsekorralduskavaga ei planeerita puhkekohti, ka mitte Aksi saarele, sest nende korrashoid on kulukas ja puudub ka otsene vajadus.

Sõidukiga sõitmine on lubatud selleks ettenähtud teedel, jalgrattaga ka radadel. Sõidukiga sõitmine väljaspool teid ja maastikusõidukiga sõitmine on lubatud järelevalve- ja päästetöödel, kaitseala valitsemise ja kaitse korraldamisega seotud tegevusel, kaitse-eeskirjaga lubatud töödel ning kaitseala valitseja nõusolekul teostataval teadustegevusel. Väiksemad sihtkaitsevööndis paiknevad metsateed ja isetekkelised teed ei ole ette nähtud mootorsõidukitega liiklemiseks. Kaitsealal asuvad tallamisõrnad looduslikud kooslused ning sõitmine väljaspool teid kahjustab oluliselt elupaikade looduslikku seisundit ja suurendab häiringut. Samuti on reljeefsetel aladel suurem oht erosiooni tekkeks. Kavandatavad liikumispiirangute leevendused on kooskõlas looduskaitseseadusega ja nende tõttu ei seata ohtu maastikukaitseala kaitse-eesmärkide saavutamist.

Lubatud on mootorita ujuvvahendiga sõitmine. Kaitsealal asuvad veekogud ei ole märkimisväärse suuruse ega sügavusega. Ainukesed järved jäävad Aksi sihtkaitsevööndisse, millest kõige suurem on 1 ha. Paadimootor võib väikeveekogu põhjasetted üles tõsta ja sellega veekogu seisundit oluliselt negatiivselt mõjutada. Mootorita ujuvvahendiga sõitmine ei kahjusta järveelustikku ega muuda koosluste ökoloogilist tasakaalu, samuti ei sea ohtu kaitse-eesmärkide saavutamist. 

Kaitsealal on lubatud jahipidamine, välja arvatud Aksi sihtkaitsevööndis 15. veebruarist 31. juulini. Piirang tagab I kaitsekategooria liigi merikotka soodsa seisundi (pesitsemisel ja poegade üleskasvatamisel).

2.5.3. Tegevuste kooskõlastamine kaitseala valitsejaga

Tegevused, mis on keelatud, kui selleks ei ole kaitseala valitseja nõusolekut, on määratud vastavalt looduskaitseseaduse § 14 lõikele 1. Kaitseala valitseja nõusolekuta on kaitsealal keelatud muuta katastriüksuse kõlvikute piire ja sihtotstarvet, koostada maakorralduskava ja teha maakorraldustoiminguid, kehtestada detail- ja üldplaneeringut, lubada ehitada ehitusteatise kohustusega või ehitusloakohustuslikku ehitist, sealhulgas lubada püstitada või laiendada lautrit või paadisilda, anda projekteerimistingimusi ja ehitusluba ning rajada uut veekogu, mille pindala on suurem kui viis ruutmeetrit, kui selleks ei ole vaja vee erikasutusluba, ehitusluba ega esitada ehitusteatist, ja jahiulukeid lisasööta.

Kaitseala valitseja ei kooskõlasta tegevust, mis kaitse-eeskirja kohaselt vajab kaitseala valitseja nõusolekut, kui see võib kahjustada kaitseala kaitse-eesmärkide saavutamist või kaitseala seisundit. Kui tegevust ei ole kaitseala valitsejaga kooskõlastatud või tegevuses ei ole arvestatud kaitseala valitseja kirjalikult seatud tingimusi, mille täitmisel tegevus ei kahjusta kaitseala kaitse-eesmärgi saavutamist või kaitseala seisundit, ei teki isikul, kelle huvides nimetatud tegevus on, vastavalt haldusmenetluse seadusele õiguspärast ootust sellise tegevuse õiguspärasuse osas.

Praktikas on tingimuste esitamine kõige enam kasutatav võte, millega välditakse kaitsealadel majandustegevuse kahjustavat mõju. Enamasti ei keelata tegevust, mis on kaitse-eeskirjas lubatud kaitseala valitseja nõusolekul, vaid püütakse kaalutlusõiguse kaudu leida lahendusi, kus tegevus loodusväärtusi ei kahjusta, ühitades looduskaitse ja arendushuvid.

2.5.4. Sihtkaitsevöönd
2.5.4.1. Sihtkaitsevööndi eesmärgid

Kaitsealal on Aksi sihtkaitsevöönd, kuhu kuulub Aksi saar. Sihtkaitsevööndi kaitse-eesmärk on looduslike ja poollooduslike koosluste ning merikotka elu- ja pesitsuspaiga kaitse.

Sihtkaitsevööndi režiim on vajalik maastikuilme säilitamiseks, kaitsealuste liikide elupaikade ning väärtuslike ranniku-, soo- ja metsaökosüsteemide kaitse tagamiseks. Sihtkaitsevööndisse on tsoneeritud rannikulõukad (1150*), rannaniidud (1630*), rusked luited kukemarjaga (2140*), kadastikud (5130) ja liigirikkad madalsood (7230) elupaigatüübid. Sihtkaitsevööndis pesitseb I kaitsekategooria liik merikotkas. 

2.5.4.2. Lubatud tegevused sihtkaitsevööndis

Sihtkaitsevööndis on lubatud kuni 20 osalejaga rahvaürituse korraldamine kohas, mis on kaitseala valitseja nõusolekul selleks ette valmistatud ja tähistatud. Rohkem kui 20 osalejaga rahvaürituse korraldamine kohas, mis on kaitseala valitseja nõusolekul selleks ette valmistatud ja tähistatud ja rahvaürituse korraldamine selleks ettevalmistamata kohas on lubatud kaitseala valitseja nõusolekul. Rahvarohkemad üritused vajavad kaitseala valitseja nõusolekut, et oleks võimalik seada tingimusi kaitseala kaitseväärtuste (tallamisõrnade koosluste, kaitsealuste liikide jms) säilitamiseks. 

Kaitseala valitseja nõusolekul on lubatud hooldustööd kaitsealuste liikide elutingimuste säilitamiseks, koosluse kujundamine vastavalt kaitse-eesmärgile, poollooduslike koosluste ilme ja liigikoosseisu tagamiseks vajalik tegevus, olemasolevate kraavide ja rajatiste, sealhulgas tuletorni hooldustööd ja uute rajatiste püstitamine kaitseala tarbeks ning pilliroo ja adru varumine. Igasugune muu ehitustegevus on sihtkaitsevööndis keelatud. Ühe lõuka maksimaalse veetaseme reguleerimiseks oleks vajalik aeg-ajalt rannavalliga sulguvat väljavoolu avada. Seda tegevust ei ole otstarbekas käsitleda maaparandussüsteemi hoiutööna, sest tegelikult seal maaparandussüsteemi ei ole. Väljavoolu avamist ja lõuka kaldakooslustelt liigse vee ärajuhtimist saab kaitseala valitseja lubada, sest see tagab kaldakoosluse ilme ja sealsete liikide elutingimuste säilimise. Sama eeskirja punkti alusel on võimalik taastada ja hooldada lautrikohti. Viimased on vajalikud saarel karjatatavate loomade ja vajaliku lisatoidu transpordil, aga ka loomade karjakute turvaliseks randumiseks saarele. Saarel vajaksid taastamist kaks lautrikohta, mis võimaldaksid vastavalt tuule suunast randuda kas saare ida- või läänerannikul. Kaitsealal on lubatud kaitsealuste liikide elutingimuste säilitamiseks vajalik tegevus, et vajaduse korral teha liigikaitseks vajalikke muid töid. 
Kaitseala valitseja nõusolekul on sihtkaitsevööndis lubatud koosluse kujundamine vastavalt kaitse-eesmärgile. Elupaiga kvaliteedi ja liigirikkuse säilitamise seisukohalt on määrav raietehnoloogia elupaigas. Need leevendused on määrusesse lisatud sellepärast, et kaitseala valitseja nõusolekul oleks kadastikus võimalik teha kujundusraieid, säilitades samas elustiku mitmekesisuse ja liikidele võimalikult soodsa seisundi. Poollooduslike koosluste esinemisaladel on nende ilme ja liigikoosseisu tagamiseks ning heas seisundis püsimiseks vajalik karjatamine või niitmine ja niiduse eemaldamine. Samuti on lisatud lubatavate tegevuste hulka väikesaartel traditsioonilise tegevusena tuntud adru ja pilliroo varumine, mis ei ole kaitse-eesmärkide saavutamisega vastuolus.

Sihtkaitsevööndisse on rajatud ebaseaduslik hoone. Kuna tegemist on ebaseadusliku hoonega, siis kaitse-eeskirja eelnõuga ei ole plaanis hoonete hooldamist lubada. Keskkonnaameti hinnangul tegemist hoonega, mille säilitamine ja kasutamine on vastuolus kaitse-eesmärkidega. Samuti ei arvata seda sihtkaitsevööndist välja.

2.5.4.3. Keelatud tegevused sihtkaitsevööndis

Sihtkaitsevööndis on keelatud majandustegevus ja loodusvarade kasutamine. Piirangud tulenevad otseselt looduskaitseseaduse § 30 lõike 2 punktidest 1 ja 2. Vastavalt majandustegevuse seadustiku üldosa seadusele on majandustegevus iga iseseisvalt teostatav, tulu saamise eesmärgiga püsiv tegevus, mis ei ole seadusest tulenevalt keelatud. Tegevus, mille suhtes on kehtestatud teatamis- või loakohustus, loetakse samuti majandustegevuseks ka juhul, kui selle eesmärk ei ole tulu saamine. Seega kõik kaitse-eeskirja kaitsekorra üldpõhimõtete peatükis või sihtkaitsevööndite peatükis reguleeritud tegevused, mis on määrusega lubatud ja mida tehakse tulu saamise eesmärgiga, ning tegevused, mis on lubatud kaitseala valitseja nõusolekul ja millega kaasneb teatamis- või loakohustus, on kaitsealal lubatud majandustegevus. Kaitse-eeskirjaga lubatakse sihtkaitsevööndis majandustegevust, mis ei kahjusta kaitseala kaitse-eesmärki või seisundit. 

2.5.5. Piiranguvöönd
2.5.5.1. Piiranguvööndi eesmärgid

Kaitsealal asub Prangli piiranguvöönd, kuhu kuulub kaitseala Prangli saarel asuv osa. Piiranguvööndi kaitse-eesmärk on rannikukoosluste, luitemetsade ja maastiku kaitsmine.

2.5.5.2. Lubatud tegevused piiranguvööndis

Piiranguvööndis on lubatud kuni 50 osalejaga rahvaürituse korraldamine selleks ettevalmistamata ja tähistamata kohas. Liiga suur hulk külastajaid põhjustab liigset tallamist ja taimkatte hävimist. Samuti on alal probleemiks sõidukitega sõitmine väljaspool teid ja prahistamine. Piiranguvööndis on lubatud majandustegevus, arvestades kaitse-eeskirjas sätestatud erisusi, rajatise püstitamine, arvestades käesoleva määruse § 6 punktides 3–7 sätestatut. Rajatiste püstitamine on võimaldatud eeskätt õppe- ja külastusotstarbega rajatiste rajamiseks, kui selleks peaks tulevikus vajadus tekkima.

Kaitseala valitseja nõusolekul on lubatud lageraie kuusikutes langi pindalaga kuni 0,5 ha ja turberaie langi pindalaga kuni 4 ha, kusjuures tuleb säilitada koosluse liikide ja vanuse mitmekesisus. Looduskaitseseaduse § 31 lõike 4 kohaselt võib piiranguvööndis seada raielangi suurusele metsaseadusest erinevaid piiranguid, kui need on vajalikud koosluse või kaitsealuse liigi säilimiseks. Piirangud langi pindalale takistavad intensiivset metsade majandamist ja hoiavad kooslustes tekkinud häiringute taseme madalamal. Väikeste lankidena tehtud raie on sarnasem looduslikele häiringutele ja metsakoosluse kui terviku taastumine toimub kiiremini. Kaitsealal on oluline säilitada metsakoosluste liigiline ja vanuseline mitmekesisus ning mosaiiksus. Piiranguvööndis kasvavad metsad on määratud elupaika metsastunud luited (2180). See elupaik on ka Prangli loodusala kaitse-eesmärgiks ja kaitsealal tuleb tagada selle kaitse. Metsastunud luidete elupaigatüüp on üks väheseid metsaelupaigatüüpe, kus loodussõbralik ja koosluse tasakaalu säilitav raie on aktsepteeritav. Metsastunud luiteid jääb piiranguvööndisse ligikaudu 56 ha. Lageraiest põhjustatud häiring on suurem kui turberaiest põhjustatud häiring, seega on lageraie korral lubatud langi pindala väiksem. Raie tegemisel tuleb säilitada koosluse looduslik tasakaal ning liikide ja vanuse mitmekesisus. Säte on vajalik, et anda kaitseala valitsejale võimalus seada tingimusi väärtuslike üksikpuude või puugruppide säilitamiseks.

2.5.5.3. Vajalik tegevus

Piiranguvööndis poollooduslike koosluste esinemisaladel on vajalik nende ilme ja liigikoosseisu säilimise tagamiseks puu- ja põõsarinde harvendamine. Elupaigatüüp metsastunud luited hoolduseks ja seisundi parandamiseks võib osutuda vajalikuks noorte kuuskede (II rinne) paigutine väljaraiumine ehk väikese läbimõõduga häilude raiumine alale. Häilude asukohad valitakse, arvestades vanade mändide valgustingimuste hoidmise ja parandamise vajadust (mändide võrasse kasvavate kuuskede mõjul vanad männivõrad laasuvad). 

2.5.5.4. Keelatud tegevused piiranguvööndis

Piiranguvööndis on keelatud uue maaparandussüsteemi rajamine, kuna kaitsealal puudub toimiv maaparandussüsteem ja uue maaparandussüsteemi rajamine on olulise keskkonnamõjuga. 

Veekogude veetaseme ja kaldajoone muutmine mõjutab piiranguvööndis asuvaid kooslusi, mistõttu on see keelatud. Veerežiimi muutmine on üldiselt olulise keskkonnamõjuga tegevus, mis kutsub esile ebasoovitavaid muutusi kooslustes ja kaitsealuste liikide elupaigas.

Maavara kaevandamine on keelatud, kuna sellega hävitatakse piiranguvööndis olevad kooslused ning rikutakse maastikku ja maastikuilmet.

Piiranguvööndis on keelatud puhtpuistute kujundamine ja energiapuistute rajamine, kuna see vaesustab looduslikku mitmekesisust ja maastikuilmet.

Biotsiidi, taimekaitsevahendi ja väetise kasutamine metsamaal ja looduslikul rohumaal on keelatud, kuna mürkide kasutamine kahjustab looduskeskkonda.

Piiranguvööndis on keelatud ehitise püstitamine, välja arvatud rajatise püstitamine kaitsealal asuva kinnistu või kaitseala tarbeks. Suurem osa piiranguvööndis olevast maast on metsamaa, kuhu ehitamine muudab oluliselt maastikuilmet ning sellega kaasneb oluline negatiivne mõju metsakooslustele ja ehitamise korral kooslus ei taastu.

Keelatud on puidu kokku- ja väljavedu külmumata pinnaselt. Külmumata pinnasel kehtiv veopiirang hoiab ära pinnase võimaliku kahjustamise. Kuna igal talvel ei külmu pinnas piisavalt ära, siis on kaitseala valitseja nõusolekul lubatud puidu kokku- ja väljavedu külmumata pinnaselt, kui pinnas seda võimaldab.

Nimetatud piirangud tulenevad otseselt looduskaitseseaduse § 31 lõigetest 2 ja 3 ning on suunatud vööndi kaitse-eesmärkide saavutamisele. Piirangud on vajalikud elustiku mitmekesisuse ja maastikuilme säilitamiseks. Kehtestatavate piirangute ulatus tagab kaitsealal olevate liikide ja looduslike elupaikade soodsa seisundi. Leebem kaitserežiim seaks ohtu kaitseala kaitse-eesmärkide saavutamise ja kaitseväärtuste säilimise. 

3. Menetluse kirjeldus

Lisatakse pärast avalikustamist.

4. Eelnõu vastavus Euroopa Liidu õigusele

Eelnõu koostamisel on arvestatud järgmiste EL õigusaktidega:
1. EÜ Nõukogu direktiiv 92/43/EMÜ looduslike elupaikade ning loodusliku taimestiku ja loomastiku kaitsest (EÜT L 206, 22.07.1992, lk 7–50).
2. Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2009/147/EÜ loodusliku linnustiku kaitse kohta (ELT L 20, 26.1.2010, lk 7–25).

EÜ Nõukogu direktiivi 92/43/EMÜ ehk loodusdirektiivi artikli 2 lõike 1 kohaselt on nimetatud direktiivi eesmärk looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitsmisega kaasa aidata bioloogilise mitmekesisuse säilimisele EL liikmesriikide territooriumil. Loodusdirektiivi artikli 3 lõigete 1 ja 2 kohaselt luuakse Euroopa ökoloogiline võrgustik Natura 2000, mille loomisse annab panuse iga liikmesriik võrdeliselt sellega, millisel määral leidub tema territooriumil loodusdirektiivis nimetatud looduslikke elupaigatüüpe ja liikide elupaiku. Vastavalt Vabariigi Valitsuse 5. augusti 2004. a korralduse nr 615 „Euroopa Komisjonile esitatav Natura 2000 võrgustiku alade nimekiri” lisa 1 punkti 2 alapunktile 320 on Natura 2000 võrgustiku loodusalaks esitatud Prangli loodusala, mis hõlmab Prangli maastikukaitseala. Seetõttu tuleb Prangli maastikukaitsealal tegevuse kavandamisel hinnata selle mõju kaitse-eesmärkidele, arvestades Natura 2000 võrgustiku alade kohta kehtivaid erisusi.

Prangli loodusala on kinnitatud Natura 2000 võrgustiku alaks Euroopa Komisjoni 12. novembri 2007. aasta otsusega 2008/24/EÜ, millega võeti vastavalt nõukogu direktiivile 92/43/EMÜ vastu boreaalses biogeograafilises piirkonnas asuvate ühenduse tähtsusega alade esimene ajakohastatud loetelu (teatavaks tehtud numbri K(2007) 5402 all, ELT L 012, 15.01.2008, lk 121). Viimati ajakohastati boreaalse biogeograafilise piirkonna loodusalade nimekirja Euroopa Komisjoni 3. detsembri 2014. a rakendusotsusega (EL) 2015/73, millega võeti vastu boreaalses biogeograafilises piirkonnas asuvate ühenduse tähtsusega alade loetelu kaheksas uuendatud versioon (teatavaks tehtud numbri C(2014) 9092 all, ELT L 18, 23.01.2015, lk 485–695).

Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/147/EÜ ehk linnudirektiivi artikli 1 kohaselt käsitleb nimetatud direktiiv kõikide looduslikult esinevate linnuliikide, kaasa arvatud nende munade, pesade ja elupaikade kaitset EL liikmesriikides. See hõlmab nende liikide kaitset, hoidmist ja kontrolli ning kasutamist. Linnudirektiivi artiklite 2 ja 3 kohaselt võtavad liikmesriigid vajalikud meetmed, sealhulgas kaitsealade loomine, eelnimetatud linnuliikide arvukuse hoidmiseks tasemel, mis vastab eelkõige ökoloogilistele, teaduslikele ja kultuurilistele nõuetele, arvestades samal ajal majanduslikke ja puhkeaja veetmisega seotud vajadusi. Prangli maastikukaitsealal on üheks kaitse-eesmärgiks linnudirektiivi I lisas nimetatud linnuliigi – merikotka (Haliaeetus albicilla) – kaitse.
Pärast määruse jõustumist tehakse Euroopa Komisjonile ettepanek muuta Prangli loodusala piiri.

5. Määruse mõju ja rakendamiseks vajalikud kulutused

Määruse mõju on positiivne loodus- ja elukeskkonnale, aidates looduskeskkonna säilitamisega kaasa inimeste põhivajaduste ja elukvaliteedi tagamisele. Määruse kaitse-eesmärkide täiendamine rannaelupaigatüüpidega aitab kaasa väärtuslike elupaikade säilitamisele ja nende soodsa seisundi saavutamisele.

Uue kaitse-eeskirja kehtestamine aitab kaasa rahvusvaheliste kohustuste täitmisele, seega on mõju välissuhetele positiivne. Looduse mitmekesisuse ehk elurikkuse säilitamise ja suurendamise vajaduse sätestavad nii Euroopa 2020 kui ka Ressursitõhusa Euroopa tegevuskava. Sellest tulenevalt on elurikkuse vähenemise peatamiseks ja taastamiseks kinnitatud EL elurikkuse strateegia aastani 2020 (KOM(2011)2441), mis seab liikmesriigile konkreetsed ja mõõdetavad eesmärgid elurikkuse (liikide ja elupaikade seisundi) parandamiseks aastaks 2020. Kinnitatav õigusakt toetab otseselt nende eesmärkide saavutamist.

Prangli maastikukaitseala on juba riikliku kaitse all, mistõttu puudub määruse jõustumisel oluline mõju sotsiaalvaldkonnale, riiklikule julgeolekule, majandusele, regionaalarengule ning riigiasutuste ja kohaliku omavalitsuse korraldusele.

Vastavalt maamaksuseaduse §-le 4 kaasneb määruse jõustumisega kohaliku omavalitsuse maamaksutulude mõningane suurenemine. Maamaksuseaduse § 4 lõike 3 kohaselt hakkab maamaksusoodustus kehtima kaitse-eeskirja jõustumisele järgneva aasta 1. jaanuaril. Maamaksuseaduse § 4 lõike 2 kohaselt looduskaitseseaduse §-s 31 sätestatud piiranguvööndi maalt makstakse maamaksu 50% maamaksumäärast. Maamaksu laekub Viimsi vallale rohkem ligikaudu üks euro aastas, kuna piiranguvööndi ala väheneb 4,8 ha.

Vastavalt looduskaitseseaduse §-le 20 võib riik kokkuleppel kinnisasja omanikuga omandada kinnisasja, mille sihtotstarbelist kasutamist ala kaitsekord oluliselt piirab, kinnisasja väärtusele vastava tasu eest. Kuna sihtkaitsevööndisse täiendavalt eramaid ei liideta, siis puuduvad riigil omandamiskulud.

Kaitseala piire ei laiendata ja seega ei suurene riigil poolloodusliku koosluse hooldamise kulud. 

6. Määruse jõustumine

Määrus jõustub kümnendal päeval pärast Riigi Teatajas avaldamist.

7. Vaidlustamine

Määruse üldkorraldusele ehk haldusakti tunnustele vastavat osa on võimalik vaidlustada, esitades halduskohtumenetluse seadustikus sätestatud korras kaebuse halduskohtusse. Määruses on üldkorralduse regulatsioon suunatud asja (kinnistu) avalik-õigusliku seisundi muutmisele, hõlmates eelkõige asja kasutamist ja käsutamist reguleerivaid sätteid. Seega vastavad määruses üldkorralduse tunnustele sätted, millest tulenevad kinnisasja omanikule või valdajale õigused ja kohustused on konkreetse kinnisasjaga tihedalt seotud ning puudutavad kinnisasja kasutamist või käsutamist. Halduskohtumenetluse seadustiku § 46 lõike 1 kohaselt võib tühistamiskaebuse esitada 30 päeva jooksul kaebajale haldusakti teatavaks tegemisest arvates ja sama paragrahvi lõike 5 kohaselt kaebuse haldusakti õigusvastasuse kindlakstegemiseks kolme aasta jooksul haldusakti andmisest arvates.

8. Eelnõu kooskõlastamine

Eelnõu kooskõlastatakse teiste ministeeriumidega eelnõude infosüsteemi EIS kaudu. 

Marko Pomerants
Keskkonnaminister